Jeg stod af lastbilen i en flække. Uden penge og uden planer.
Nu trængerjeg til en stor sjus, et koldt brusebad og en varm pige.
Rækkefølgen er underordnet.
Jeg behøver lige én ting til. En strategi.
Uheld er snart det eneste held, jeg har.
Kan jeg hjælpe Dem?
Enten var min lykke vendt, eller der var flere problemer forude.
Huset trænger til reparation, men det er lidt...
Hun snakkede løs, men hofterne sagde det væsentlige.
Her har ikke været nogen mand i huset i lang tid...
Det var tydeligt, hvor det bar hen.
- Næste træk var mit. - Stop.
Vent. Sig ingenting.
Tiden er gået. Jeg beklager. Næste gang.
- Jeg har stadig 18 minutter. - Jeg vil ikke høre mere i dag.
- Hvorfor ikke? - Stoler De på mig, mr. Follett?
- Jeg har kun været her... - Ellers er det meningsløst at komme.
- Jeg sagde ikke, jeg ikke vil komme. - Godt. Så gå.
Hej, Charlie. Hvordan går det?
- Du er tidligt på den. Hvorfor? - Patienten måtte gå før tiden.
- Hvem var det? - Ved du, hvad "snage" betyder?
Omtrent det samme som at være videbegærlig, tror jeg.
- Det var Henry Follett. - I ses tit.
Du burde ikke sige det. Snart fortæller du om hans problemer.
- Hvad vil du vide? - Jeg betror aldrig dig noget.
- Hvordan går det, doktor? - Godt, Elizabeth. Og du?
Mumford, hvor længe har du boet her i byen?
Fire måneder og to en halv uge.
Og du har flere patienter end de to andre hjernevridere tilsammen.
- Det kan selv du ikke vide. - Se ham dér.
Du ved vel, hvem det er? Gør du ikke?
Det er Skip Skipperton. Hvis han bliver kørt ned, må hele byen lukke.
Nå, det er Panda-manden.
Hvorfor er du så populær? Hvad er din hemmelighed?
- Hvorfor kan du lide mig? - Det må jeg tænke over.
Brokaw har indbudt en astronom, en engelsk vigtigpeter, -
- og han påstår, at Himble-teleskopet har opdaget 400 mio. Ny galakser.
Skal det få mig til at føle mig lille og ubetydelig?
Så virkede det ikke.
Eftersom det er din første gang, må du godt sidde op og se på mig.
- Fortæl lidt om, hvorfor du er her. - Du er en utålmodig hjernevrider.
Hvorfor ikke lade mig forklare det på min måde? Tak.
Jeg drømmer altid det samme.
Jeg vågner i mit værelse i Ohio og indser, at det er eksamensdag.
Men det er i orden, for jeg har fulgt med og er forberedt.
Så ser jeg mig selv løbe hen ad gangen, og det her er interessant.
Det er ikke min skole, men skolen i nabodistriktet.
Selv om jeg kommer tidligt, er alle der allerede, -
- men det overraskende er, at jeg er den eneste, der er forberedt.
- Du må desværre gå. - Det må du ikke.
Vel må jeg så, Lionel.
Jeg er advokat. Tror du, at jeg kan lide mine klienter? Jeg hader dem.
- Men jeg smider dem ikke ud. - Jeg kan nægte at give behandling.
Jeg tager ingen betaling i dag, men kom ikke igen.
- Er der ingen bagdør? - Gå ud den her vej.
- Det er ingen skam at få terapi. - Det kræver mod, Lionel.
Nogle af os har ikke brug for det vås.
Det hedder Hubble-teleskopet, ikke Himble-teleskopet.
Gudfader, sikke et røvhul.
Hvad forventer de af mig?
Hvad har jeg gjort, der er så forkert?
De opfører sig, som om de ikke selv har særheder, men det har de.
- Alle har noget at skamme sig over. - Jeg mere end de fleste.
- Hvorfor rotter de sig sammen? - Jeg tror, de er bekymrede for dig.
Børnene, ikke Jeremy. Han har intet med det her at gøre.
Bortset fra, at han altid betaler. Han er meget gavmild.
Det er så ydmygende, at mine egne børn truer mig.
Hvordan truer de dig?
De sagde, de ikke ville have med mig at gøre, hvis jeg ikke fik hjælp.
- Hvad mener du om det? - Gode børn.
- Kom til middag på torsdag. - Synes du?
Så er Jeremy hjemme, og du kan møde børnene.
Hej, Ainge.
- Godaften, Lily. - Hej, Doc. Ainge.
I aftenens "Uløste mysterier"...
Hun var smuk og elskede heste, -
- men selv om Shelly var en god rytter, døde hun i en rideulykke.
Hendes familie mener noget andet.
I Indiana bringer et uvejr en motorcyklist i knibe.
En tragedie virker uundgåelig, indtil en mystisk kvinde dukker op.
De kan måske bidrage til løsningen af et mysterium.
Han havde allerede en tatovering med "Naomi for evigt", -
- men de har gjort det forbi, så han må have den fjernet.
Men mens arret læges, eller hvad man nu kalder det, -
- møder han Heidi og bliver drønforelsket.
Så skifter han lynhurtigt Amerikas smukkeste skuespillerinde ud -
- med verdens flotteste model.
- Hvad mener du med "lynhurtigt"? - Tre-fire numre.
- Uge- eller månedsblad? - Månedsblad.
Gud, altså... Hvor overfladisk tror du Brad er?
- Hvorfor fortæller jeg dig det her? - Hvorfor tror du selv?
Det må du ikke. Bare vær sød ikke at gøre det.
- Det dér psykologtrick. - Det hører med til showet.
Du må altså lade folk ryge herinde. Det er perverst.
Hvad betaler de dig for det her? Betaler skolen dig ikke?
- Det er ren og skær filantropi. - Filantropik...?
Mine venner og jeg læste en artikel:
"25 tegn på, at han er god i sengen." Den var fascinerende.
- Hvor stod den? - New York Times.
"1. Han forstår at håndtere frugt." Det vidste vi allerede.
Du har mange af de tegn.
- Har du set mig i supermarkedet? - Finder kvinder dig tiltrækkende?
Jeg vidste, du ikke ville svare.
Jeg har tænkt over det, du sagde sidste gang om, -
- at jeg prøver at tabe mig, og at det aldrig lykkes.
Du sagde, folk ville have det bedre, hvis de accepterede visse ting.
At de ville føle sig lettede eller sådan noget.
Jeg er nok bare en dum dulle, men det øjeblik er da nederen.
Det øjeblik, hvor man giver op.
Hej... Du er dr. Mumford. Skip Skipperton.
- Hvordan står det til? - Ikke så dårligt.
Jeg håbede, vi ville mødes. Jeg har hørt så meget om dig.
Tror du, vi kan...? Må jeg byde dig på en drink?
"Find behovet og opfyld det", sagde min far.
Det siger mange fædre, men jeg gjorde det, og så gik det stærkt.
Det tør siges. Panda Modem... Hvor fik du det fra?
Jeg har altid kunnet lide pandaer. Jeg har set dem i Kina.
Jeg kan gøre den slags, hvis jeg vil.
Jeg kan gøre stort set, hvad jeg vil, nu om stunder.
Vi producerer 23% af alle modemer på markedet, hvilket er ret godt.
Da jeg voksede op, var skovdriften ved at gå ned. Byen var næsten død.
Panda Modem ændrede på det.
Næsten alle i byen enten arbejder for mig eller er afhængige af firmaet.
Det er det, der er problemet.
- En til... hvad var det nu? - Nej tak. Det er grapefrugtjuice.
Grapefrugtjuice? Fedt nok. Jeg tager en øl mere.
Du vil have, at jeg skal være... din ven.
Men det er ikke helt rigtigt. Du har problemer og vil i terapi, -
- men det ville skade Panda Modems aktier, hvis det slap ud.
- Må jeg spørge om noget personligt? - Absolut.
- Har du overvejet at gifte dig? - Ja.
Da Panda tog fart, traf jeg piger fra New York, San Francisco, L.A.
Fotomodeller, skuespillerinder...
Piger, der aldrig ville have set til min side, før jeg fik succes.
Jeg opdagede, at det ikke var mig, de elskede.
De fleste kunne ikke engang lide mig, men ville godt være mrs. Skipperton.
Tænk dig, at gifte sig med nogen, bare fordi han har penge.
Jeg skal pisse.
Må jeg spørge om noget?
Den her by hedder Mumford. Det har den gjort siden 18...
1800... 1813.
- Spørgsmålet: Dit navn er Mumford. - Er det spørgsmålet?
Du kommer østfra, og du har samme navn som byen.
Fedt nok.
Jeg vil ikke have det gratis.
Selvom vi lader, som om vi er venner, vil jeg betale dig som læge.
- Ved du, hvor mange penge jeg har? - Jeg fortæller ikke om min formue.
- Jeg har tre store. - Jeg får aldrig tjent tre millioner.
Nej, jeg har tre milliarder dollars.
Værsgo.
- Dr. Mumford... - Jeg leder efter en stige.
Vil De komme med mig?
Jeg burde komme til Deres kontor. Jeg var på vej, men så kom De her.
- Min datter Sophie har et problem. - Hvad er det?
Det ved vi ikke rigtigt. Alle læger giver os forskelligt svar.
Nogle kalder det Epstein Barr-virus, andre kronisk træthedssymptom.
Syndrom. Kronisk træthedssyndrom.
- Du ved alt om det. - En smule. Det bliver debatteret.
Ja, nogle siger, det bare er indbildning.
Hun måtte flytte hjem til os. Jeg ved ikke, om det er så godt.
- Hvorfor ikke? - Af flere forskellige grunde.
Ville De kunne tage hende?
Kom op på klinikken med hende i morgen kl. 15.
Det er ikke sikkert, hun vil. Hun er ret langt nede.
- Foretager De aldrig husbesøg? - Det fungerer ikke så godt.
Det giver de forkerte signaler til folk, der må ændre på noget.
Det her er lige, hvad jeg havde tænkt mig.
Der er mange, du kan spille bold med.
Ikke så mange, som du tror. De fleste har børn, koner, kærester.
- De har travlt. - Mere travlt end dig, bykongen?
Næsten alle i byen arbejder for mig.
Hvis man beder en ansat om at spille bold med én, er det en ordre.
Så er det her... Hvad skal jeg sige? Er problemet, at du er ensom?
- Kan du ikke lide det her? - Vel kan jeg det. Det er jo en drøm.
- Har du mange venner? - Lily og jeg snakker lidt sammen.
- Kender du Lily, som har cafeteriet? - Nej, men hun er en flot kvinde.
- Hun er nok 10 år ældre end dig. - Flot kvinde...
Hun bor under mig. Hendes hund er opkaldt efter Danny Ainge.
Virkelig? Jeg er den eneste, jeg kender, der kan lide Danny Ainge, -
- bortset fra Celtic-fans og Phoenix, vil jeg tro.
Vidste du, at Ainge blev hvervet af Blue Jays?
Ved du, hvor god man må være for både at spille basket- og baseball?
Lily har opkaldt sin hund efter ham... Fedt.
Hvor god skal man være for at gøre det her?
Det her.
Jeg ville have givet det for en plads på skoleholdet.
Henry Follett er vist din patient. Han er min apoteker.
Han har ret kraftige sexfantasier.
De er gode, detaljerede. Ikke noget hardcore.
Gammeldags, fra dengang, hvor man gik op i atmosfære og personlighed.
Hans fantasier er bedre end hans liv, så virkeligheden skuffer ham.
- Til sidst skred konen med børnene. - Nå, det er derfor, hun er væk.
Men det er ikke så enkelt. Det stikker vist dybere endnu.
Et langt kast!
I fantasierne spilles Henry Follett af en flot fyr med store biceps.
Kan du forestille dig, hvor lav hans selvtillid må være?
Jeg ville gerne have ham derhen, hvor han selv optræder i fantasierne.
Dr. Mumford. Det her er min datter Sophie.
Værsgo at sidde ned.
Du må gerne lægge dig ned.
Så falder jeg bare i søvn. Det er for tidligt at sove med dig.
Hvad kan du fortælle om det her?
Det er udmattende at tale om min udmattelse.
Jeg ville egentlig ikke komme, men far ser så bedrøvet ud.
Hvornår begyndte det?
Nok for seks måneder siden. Åh gud, det føles som år.
Jeg skammer mig over det. Før så jeg den slags som pjat.
- Hvad? - Det er, hvad du tænker lige nu.
- Du mener, det er noget fis. - Nej.
Jeg kunne se det i dine øjne.
Det gør ikke noget. Det er det måske. Min mor siger altid:
"Dit problem sidder i hovedet." Det er sikkert sandt.
Skete der noget særligt i dit liv, da det begyndte?
Nyt job, flytning, en eller anden form for tab?
Det var et år efter min skilsmisse, men det er vel ikke så mistænkeligt?
Jeg var ikke ked af skilsmissen, tværtimod.
Interessant... Man kan løse den slags, hvis man får nogle ledetråde.
Også hvis du ikke tror på det?
Jeg ved ikke, hvad man skal tro på. Det er ikke min stærke side.
Du er træt og har måttet flytte hjem, og jeg kan måske hjælpe dig.
- Hvad ville du gøre? - Vi.
Flere ting, men jeg må se dig tit.
Jeg orkede dårligt nok at komme i dag.
Jeg kommer til dig. Vi kan begynde med at gå.
- Vi tager det stille og roligt. - Jeg har ikke råd, og far...
- Det ordner sig. - Du har svar på alt.
Du virker så håbefuld. Er du altid i solskinshumør?
Det er der ingen, der før har syntes. Det må skyldes dig.
- Tak, fordi du kom. - Tak, fordi du inviterede mig.
Undskyld rodet.
Der er mange højtider under opsejling og kun otte måneder til jul.
Jeg ved ikke, hvor Jeremy er. Han bor i byen tre nætter om ugen.
Jeg ved, Katie er hjemme, men jeg ved ikke med Martin.
Jeg laver maden selv, så jeg må forlade dig.
Jeg ved, jeg er rædsom, men bare tag for dig.
Jeg har en ny sovsepande, og det går galt, hvis jeg ikke går ind.
- Du er lægen, ikke? - Du må være Katie.
Kom.
Skynd dig.
Smith & Hawkins, Scully & Scully, Cuddledown, Linen and Lace, -
- Plow & Hearth, Victoria's Secret, Wolferman's, Neiman Marcus, -
- Coldwater Creek, Norm Thompson, J. Crew, -
- Sharper Image, Garnet Hill, Hammacher Schlemmer.
Du må være Martin.
- Er det ham? - Jeg har vist ham det.
Så kan du selv se, det er alvor.
Hej, unger... Åh, hej.
Jeremy Brockett. De må være Dr. Mumford fra Mumford.
Undskyld forsinkelsen. Forbandede trafik. Tag en drink, jeg kommer straks.
Det er så spændende, når jeg får det.
Somme tider køber jeg to af hver, så jeg har noget til gaver.
- Så nu har jeg to af alt. - Det her vil du kunne lide.
- Ved du noget om cubanske cigarer? - Nej.
Jeg er straks tilbage.
Det gør alting meget bedre.
Hold flammen lidt under. Sådan, ja. Drej den, mens du tager et drag.
- Under du dig selv livets goder? - Det er da sket.
Ingen, der lå for døden, har sagt: "Jeg undte mig selv for meget."
Jeg troede, det var: "Jeg burde have tilbragt mere tid på kontoret."
Pointen er, at man kun lever en gang, så som zenbuddhisterne siger:
"Lev i nuet."
- Hvad arbejder du med? - Har Althea ikke sagt det?
Vi har mest talt om hende.
I 1985 forlod fire af os firmaet og startede en investeringsbank.
- Vi har 23 ansatte nu. - Du har klaret dig godt.
Vi har klaret os vældig godt.
- Ved du noget om afhængighed? - Lidt.
Jeg er afhængig af at vinde. Når man står ved målet, skal man score.
- Hvad synes du så? - Den er god.
Nej... Jeg mener om Althea og hendes adfærd.
Kan du kurere hende?
- Hvad tror du er galt med hende? - Hun er sær. Hæmningsløs.
Sikkert fordi hun bor her i Mayberry, R.F.D.
Men det er dig, der er lægen. Hvad tror du?
- Hun virker meget ulykkelig. - Det vidste vi allerede, professor.
Spørgsmålet, det virkelige questione, er hvorfor.
- Kan du køre? - Ja.
Har du kørekort?
- Men ingen bil? - Jeg behøver ingen.
Jeg har lige fået mit kørekort. Jeg har kørt, siden jeg var 12.
Det forklarer sagen.
- Kan du hjælpe mor? - Jeg prøver.
Det er du nødt til.
Nessa Watkins er din patient, ikke? Du behandler hende, ikke?
- Hvad er der galt med hende? - Kender du hende?
Nej. På en måde...
Hun er forskruet. Hun sulter sig, selv om hun allerede er så mager.
Hun kunne være sød, men hun drikker sig bare fuld og går på omgang.
Hun må virkelig hade sig selv.
Har du nogensinde mødt et større røvhul end min stedfar?
Tak, Martin.
Det gør ikke noget. Det generer ikke Jeremy.
Løber man sådan ud på gaden? Nej, vel?
- Fin bil. Hvordan er huset? - Det ligger smukt.
- Og familien Brockett...? - Den rene gru. Hvad har du lavet?
Det har været helt vildt her. Jeg måtte tilkalde hjemmeværnet.
Så vaskede jeg tøj og så "Nyhedsmagasinet".
Det var chokerende. Vidste du, regeringen sløser med pengene?
Husk nu, at jeg har sagt det. Og det er ikke let at være supermodel her.
- Hvorfor ser du det? - Jeg har ingen mandlige beundrere.
Ikke fordi det generer mig. Jeg er træt af mænd.
De er en flok navlepillere.
Det tog mig fire år at slippe af med den sidste.
I dag er jeg mest interesseret i et langt brusebad, før jeg går i seng.
Det... Det er skønt.
Og så behøver man ikke lytte hele tiden.
Undskyld, det var ufølsomt sagt. Du gør jo ikke andet.
KRONISK TRÆTHEDSSYNDROM
UDSKRIV RAPPORT
- Jeg lover ingenting. - Vi vender om, når du vil.
Det her bliver interessant.
Mor, det her er dr. Mumford.
- Mumford, ligesom byen? - Ja. Mig en fornøjelse, mrs. Crisp.
- Hvad sker der? - Vi går en tur.
- Synes du, det er en god idé? - Det synes dr. Mumford.
Jeg har overgivet mig selv i hans hænder. I hvert fald i dag.
- Hvad slags læge er De? - Psykolog.
- Ikke en rigtig læge. - Nej, den uægte slags.
- Vi går, før jeg får kolde fødder. - Rart at møde Dem.
Mor er en charmetrold.
- Normalt hader folk mig ikke straks. - I dag viste hun sin lyse side.
Det generer mig ikke mere. Det er far og min bror, jeg er urolig for.
Det er dig, der slæber røven efter dig.
- Er det det, min tilstand hedder? - Er hun imod, at du får hjælp?
Vi taler ikke om det. Hun er skuffet over os alle sammen.
Specielt mig, men også far. Hun har intet mod min bror, -
- men hun ventede sig ikke meget. Hun har jo gjort et dårligt parti.
Du må undskylde. Negative tanker gør alting værre.
Hvis du skal klare det her, må vi tale om glade ting.
Er du glad for, din mor er en hejre? Det var bare min spøg.
Er det her behandlingen? Ingen af de andre har prøvet noget lignende.
"Bare gør det"...
- Fortæl mig alle dine symptomer. - Det er lidt flovt, der er så mange.
Jeg er altid træt.
Jeg vil altid sove, men hvis jeg prøver, går det ikke.
Musklerne og ledene værker. Jeg føler mig som en olding.
Eller som jeg gjorde, hvis jeg havde trænet for hårdt.
- Hvad er der mere? - Ondt i halsen?
"Feber, ømme lymfekirtler"...
Irriteret? Glemsom? Deprimeret?
Ja, ja, og afgjort ja. Og så bliver jeg forvirret.
Det er de fleste. Det er forvirrende her.
- Hvor? - Livet.
- Nævnte jeg hovedpine? - Havde du det før?
- Er den værre nu? - Nej, den er cirka som før.
- Mit ægteskab var én stor hovedpine. - Der er måske ingen forbindelse.
- Jeg kan få hovedpine på et sekund. - Er det et partytrick?
To modstridende tanker er nok. For eksempel...
"Spadsereturene vil hjælpe Sophie." Men så tænker jeg:
"Mumford, du nyder spadsereturene. Du leger bare, de er nyttige."
Så... En drønende hovedpine.
Kalder du dig selv ved navn i tankerne?
Tror du, at to modstridende ideer samtidig kan volde skade?
Hvis der trækkes i to modsatte retninger, kommer der rifter i vævet.
Så har mit liv været én stor rift.
- Hej, Skip. - Hej, Doc.
- Vi skal jo ikke ses før på torsdag. - Bare rolig. Hvad er der?
Hvor mange gange har vi set hinanden?
Seks. Det har været godt. Som om vi er to kammerater, der ses.
Det her er meget svært. Alt det, jeg vil sige, er svært.
Vi er næsten som venner; Vi stoler på hinanden.
Jeg vil fortælle dig noget, men først har jeg et spørgsmål.
Jeg har aldrig fortalt nogen det her. Det er min største hemmelighed.
Nogle ting er det bedst at beholde for én selv.
Du er jo hjernevrider. Skal jeg ikke kunne fortælle dig alt?
Det hænger sammen med mit spørgsmål.
Jeg har bemærket, at du, ikke så tit, men af og til -
- når vi kaster bold, og da vi bowlede, har du det med...
at fortælle om dine andre patienter.
Det er måske i orden. Jeg ved ikke meget om psykologi eller etik, -
- så jeg har måske misforstået noget.
- Er jeg ikke til at stole på? - Jeg stoler absolut på dig.
Men jeg er lidt urolig. Du burde ikke fortælle andre om dine patienter.
Du har ret, Skip. Det må jeg tænke grundigt over.
- Det, jeg ville fortælle... - I betragtning af, hvad du sagde...
Jeg stoler på dig. Du har lyttet mere til mig end nogen anden.
Og jeg kan ikke bære på min hemmelighed mere.
Jeg siger det så direkte som muligt, men det her må blive mellem os.
- Du ved, at jeg er god med maskiner. - Du er Panda, modemets konge.
Og selvom jeg producerer 23% af verdens modemer, -
- kan jeg ikke få kontakt med en kvinde, der kan elske mig.
- For øjeblikket. - Det er sandt. Tro mig.
Ved du, hvad jeg har lavet i min ensomhed på værkstedet i snart to år?
Hr. Find-Behovet-og-Opfyld-Det. Hvad jeg laver i min ensomhed?
Gæt.
Kom nu, gæt.
- Du onanerer? - Nej. Selv om det er et godt gæt.
Det, jeg har arbejdet på, som verden behøver, og ingen formår at skabe...
er en næsten virkelighedstro humanoid.
Et kønsspecifikt, anatomisk fungerende...
seksuelt surrogat/livsledsager.
- Skråstreg hvad? - Seksuelt surrogat/livsledsager.
- En dukke? - Nej, ingen dukke.
Jeg er Panda Modem. Det her er meget mere end en dukke.
Verden har aldrig set noget lignende, bortset fra på film.
- Hvor langt er du kommet? - Synes du ikke, jeg er sindssyg?
- Det er en forretningshemmelighed. - Nej, en privat hemmelighed.
Det er psykotisk, ynkeligt. Jeg leger dr. Frankenstein.
- Frastøder det dig ikke? - Det lyder som en god idé.
- Virkelig? - Afgjort.
- Det er ikke så stor en hemmelighed. - Ikke?
Den er da god, men ikke noget at skamme sig over.
Du vil måske ikke have det ud, og jeg siger ingenting, -
- men på en skala for hemmeligheder får den kun et total.
Vil du vide en hemmelighed?
Jeg skal fortælle dig en hemmelighed. Den bliver mellem os.
Det her er hemmeligheden, Skip.
Jeg er ikke og har aldrig været...
psykolog.
Vi må hellere gå. Følg min lygte og pas på, hvor du sætter fødderne.
Er det kun mig, der ved det? Det her må vi tale om, dr. Mum.
Lige et øjeblik... For det hedder du vel?
- For fanden. Hvad hedder du? - Det er underordnet. Kald mig Doc.
Det betyder noget for mig. Jeg har fortalt en masse personlige ting.
- Jeg kan fortælle dig noget andet. - Fortæl. Hvordan gik det til?
Vidste du, at alle pattedyr har måder at beruse eller bedøve sig selv på?
Om det så bare er ved at slå hovedet mod en sten.
Et naturligt behov for at flygte fra virkeligheden.
Jeg har altid haft det.
Jeg var den første i min familie, der gik på college.
Ved afslutningen virkede mine forældre helt normale, -
- hvad de nok også var, når de var ude blandt folk.
Min bofælle var fra Scarsdale, hvor alt var helt modsat West Virginia.
Kom ind, kammerat.
De andre vidste de vildeste ting.
De var venlige nok, men på fire år kom jeg ikke over følelsen af, -
- at jeg havde sneget mig ind og ville blive afsløret som bedrager.
At have sjov fortrængte det, og sjov betød stoffer og sex.
Mit eneste problem med at være destruktiv var, jeg aldrig fik nok.
De følgende år havde jeg en række professionelle udfordringer.
Tankpasser, pizzabud, postbud... En masse job, der begyndte med "P".
Af en eller anden grund blev jeg hele tiden fyret.
Da jeg havde haft alle de forskellige jobs, bemærkede jeg noget.
Det var sikkert, fordi jeg var for skæv til at snakke.
Men folk fortalte mig altid en masse.
Min bror begyndte at forgribe sig på mig...
De fortalte mig alt.
Min rigtige far? Hvem er så...?
- Deres problemer. Inderste tanker. - Jeg tror, han ryger græs.
Af og til foregav de at ville have råd, men de ville bare lyttes til.
Hun forlod mig. Hun mukkede...
En dag jeg sprayede mod termitter, fik jeg pludselig en vision.
Jeg ville bruge min eksamen og få et skrivebordsjob.
Jeg tog tjenestemandseksamen og fik arbejde ved skattevæsnet, -
- distrikt 14, hovedkontoret.
Først som kontorarbejder, men jeg avancerede hurtigt.
Man tjente mere, jo højere man kom op, og det lokkede mig, -
- for selv om jeg troede, jeg kunne holde op, var jeg afhængig af kokain.
Det var den bedste hobby, jeg nogensinde havde haft.
Jeg ville ikke være i skattevæsnet. De bliver udskældt dagen lang.
Og det med at inddrive skatter tiltalte mig overhovedet ikke.
Men ét job så ud til at være sjovt: Opdager.
Før du blev psykolog, var du opdager for skattevæsnet?
- Alle har en fortid, Skip. - Du lader til at have flere.
Det føltes som en række adskilte liv uden forbindelse med hinanden.
Hvert opbrud føltes godt. Alle problemer forsvandt.
Jeg havde ingen venner, ingen kontakt med familien.
Det eneste konstante i mit liv var stofferne.
En skattebandit med stofproblemer?
Min partner var en af de bedste, en fanatiker ved navn Gregory.
Han fik altid dem, han var ude efter.
Når han var færdig, klarede opkræverne resten.
Vores speciale var skumle metoder.
Vi var et perfekt team. Jeg varjunkie, og Gregory var gal.
Men hans galskab undskyldte ikke, at jeg faldt for hans kone Candy.
- Lær din terapeut at kende. - Du var langt ude.
Det blev værre.
Man skræmmer pengene ud af folk.
Man opbyggede en skudsikker sag, uanset om de var skyldige eller ej.
Distriktschefen bad os se på en møbelfabrikant, Edmund Warris.
Presset fik Gregory til helt at miste jordforbindelsen.
Vi brød ind i arkiver og computere. Gik for vidt selv for skattevæsnet.
I dag tror jeg, Gregory må have vidst det med Candy og mig.
Det gjorde ham bare mere tosset.
Det skræmmende var, at jeg var blevet den mest ansvarsbevidste.
Gregory og distriktschefen lagde pres på Warris' revisor, Gorbeck.
De fleste revisorer har et eller andet at skjule. Gorbeck hjalp os.
Warris truede med at anke sagen. Inderst inde var jeg på hans side.
Han havde aldrig troet, hans revisor ville forråde ham.
Gregory og chefen øgede trykket.
Men Edmund Warris havde også en fortid.
Han havde kæmpet med depression i 30 år, -
- og nu holdt han op med at tage sin medicin.
En tirsdag morgen gik han ned på fabrikken, -
- skrev et brev til sin familie -
- og skød sig med en 9 mm pistol, de havde dér.
Chefen tørrede det af på os og prøvede at komme af med os.
Gregory kom fuld hjem og bankede Candy.
Candy ville ikke se mig mere. Hun hadede os begge to og skred.
For mig var det helt logisk.
En anstændig mand var død, og jeg bar en del af skylden.
Hvad det end var, så føltes det som... bunden.
Jeg ville tage væk, ligesom Candy. Komme så langt væk fra...
mig selv som muligt.
Og det gjorde du.
- Og stofferne? - Sværere, end jeg troede.
Ved tredje forsøg fandt jeg et sted i ørkenen, som munkene drev.
Og det fungerede.
Hvad med navnet? Mumford. Hvorfor tage byens navn?
Omvendt. Jeg havde navnet, da jeg begyndte at lede.
Jeg så byens navn som et tegn.
Mickie Mumford gik i miss Rice's børnehave med mig.
Han blev dræbt med sine forældre i en bilulykke efter en fodboldkamp.
Han var kun seks år, så der er en fødselsattest, men ikke meget mere.
- Og er en fødselsattest nok? - Resten kan man købe.
Har man arbejdet på skattevæsnet, er indtrængen i et arkiv ingen sag.
I et frit samfund er man den, man siger, man er.
Hvis man ødelægger ét liv, kan man få en chance mere.
Men du har læst psykologi, ikke? Du tog bare aldrig din eksamen.
- Jeg har ikke læst. - Psykologi som hovedfag?
- Engelsk litteratur. - Gudfader. Men du er god.
Jeg ved, hvordan det er lægge noget bag sig. Det er det, de fleste vil.
Jeg lytter mest.
- Der er nogen, der tager brusebad. - Det må være Lily.
Jeg kunne bo i brusebadet. Jeg tog fem om dagen, hvis jeg havde tid.
Jeg tog på et kursted i Tyskland, oppe i bjergene.
- De holdt bare én våd hele dagen. - Hvem rejste du sammen med?
Det er ikke godt.
Vi tog et damptog, som gik op i bjergene, -
- og det var helt, som det skulle være.
Vi tøffede af sted i en åben vogn, fantastisk udsigt, bjergluft...
På det tidspunkt havde vi været gift i fire år.
Han så på mig, og et kort sekund så han ud, som da vi mødtes.
Så sagde han, at han bedre kunne lide mig med håret sat op.
Det var ikke så godt.
Du klarer dig fint.
- Jeg klarer måske ikke hele ruten. - Det er lige meget.
Jeg lyder irrationel, og det er jeg sikkert også, -
- men han talte altid om, hvad han foretrak.
Jeg var så træt af det.
Hele mit liv har folk sagt til mig, at jeg gør ting forkert.
Kan vi stoppe op lidt?
Du får mig til at snakke, mens vi gør det her, -
- fordi du tror, det er godt for mig, -
- og fordi du er en sadistisk skid.
- Du tror, der intet er galt med mig. - Noget er der galt med dig.
Specielt efter at have hørt din drøm om slamsugeren.
- For meget, ikke? - Modbydelig.
- Du ved vel lige, hvad den betyder. - Det er klart for en professionel.
Jeg hader drømme, der betyder noget.
- Var det så der, I gik fra hinanden? - Nej. Det var bare begyndelsen.
Vi blev sammen omkring et år mere.
- Hvis rute er det her? - Brady Pecks, 14 år. Min nabo.
- Og hvor er han? - På spejderlejr i fem dage. Hvorfor?
Det her ville passe mig. En 14-årig kan ikke være så svær at trænge ud.
Kan du lide det? Så kommer jeg i morgen kl. 5.30.
- Tæller det her som terapi? - Nej, men jeg vil have selskab.
Hans adfærd kan kun ses som upassende og uprofessionel.
- Jeres biks angår jo ikke mig. - Praksis.
Javist... For et halvt år siden var I de eneste psykologer i byen.
Jeg er psykiater. Dr. Scheeler er psykolog ligesom dr. Mumford.
Fascinerende...
Men jeres praksis kan falde i værdi på grund af den svindler.
- Mængden af patienter er begrænset. - Hvad foreslår du, Lionel?
Beskyt jeres revir. Tjek ham. Der er noget muggent ved ham.
Dr. Delbanco deler nok min taknemmelighed for Deres omsorg.
Men han er nok også enig i, at De misforstår vort kalds karakter.
Vi er ikke dimsproducenter, der knuser konkurrenter.
Hvad fanden er en dims?
Spild af tid.
Sikke et røvhul.
- Hvad synes du, Ernest? - Der er noget i det, han siger.
Jeg fandt et job første dag på Sutters benzintank og cafeteria.
Jeg var på vej ned for at vaske mig, da jeg hørte en masse ævlen -
- og fik det første glimt af værtindens datter.
Heldigvis var hun meget vred, men ikke særlig opmærksom.
Eller måske var det slet ikke uopmærksomhed...
- Mr. Follett... - Hun gav mig et sexet smil...
- Henry. - Hvad?
- Hold op. - Jeg betaler.
- Nej, ikke for det her. - Du finder det usmageligt.
Det er din mening, der tæller.
Jeg nyder det. Er det så galt? Bare fordi man har en livlig fantasi.
Du kom ikke her, fordi du har en livlig fantasi.
- Men fordi den er ved at tage over. - Det har jeg aldrig sagt.
Hvor er din kone, Henry?
- Hvor er din kone? - Gå ad helvede til.
Jeg troede, vi talte om mig.
Vi er skilt.
Jeg måtte af med hende. Hun tilfredsstillede mig ikke.
- Jeg var aldrig tilfreds. - Nu er vi på rette spor.
Hvad siger du?
Du er bare så ond.
Hun ser bare så fed ud.
- Hvad er der, Nessa? - Se de ben. Hun er 2,5 m høj.
Sådan en krop får jeg. Jeg har bestilt den.
Den her kjole må opereres på. Hvor er stranden, hvor alle har de tænder?
- Hvad skal jeg se? - Slap af et sekund.
Den her fyr er dødlækker, men ikke af denne verden.
Udmærkede brystmuskler, kindben som en mutant...
Hvor skal du hen? Jeg vil vise dig noget. Jeg skal bare finde det.
- Vi behøver ikke have terapi i dag. - Jeg vil have det.
Jeg ville vise dig noget, der interesserer mig, -
- men det siger dig jo ikke noget.
Hvad skete der i dag?
- Er der sket noget i skolen? - Behandlingen var ikke min idé.
Vil du holde op?
Jeg tror ikke, du aner, hvad du taler om.
Hørte du om din psykologskole i TV-shop, eller hvad?
Jeg vil leve i den verden, som de her mennesker lever i.
Dér er der aldrig nogen, der siger noget, -
- og de er alle sammen så cool. De virker alle sammen så dybe.
Det er, når folk åbner munden, at der går koks i det hele.
Der er en fyr på skolen, der hedder Martin Brockett.
Han har et fantastisk billede af sig selv, som ingen anden deler.
Han overøser mig med lort. Hvem har udset ham til min åndelige leder?
Hvis han har styr på alting, hvorfor er hans bedste ven så en riffel?
Hvorfor render han efter mig hele tiden?
- Han tror nok, jeg vil sutte den af. - Tror du, det er det, han vil?
Nej...
Jeg ved ikke, hvad han vil, men jeg kan ikke lide at blive iagttaget.
Ingen har taget sig af mig, og det passede mig fint.
Han siger, jeg ikke respekterer mig selv. Se dig i spejlet, din klovn.
Det er rart at se dig.
- Jeg hedder Lily. - Hvad sker der?
De kommer flere gange om året. Mrs. Saito, det er rart at se Dem.
- Hvor skal jeg spise? - Du må klare dig selv i dag.
Skip!
- Lily, det her er Skip. - Det glæder mig at træffe dig.
I lige måde. Jeg har været hjemme hos dig.
Oppe hos Doc. Det er et rart hus. Jeg hørte dig i brusebadet.
Jeg ser dig tit. Jeg vidste ikke, du var så ung, selv om du er så...
- Så rig? - Så succesfuld.
Jeg er måske ung, men Doc kan fortælle dig, at jeg er meget umoden.
- Er det en japansk restaurant? - Jeg må hellere gå ind.
- Det er mange på én gang. - De har tre retter at vælge mellem.
Hvad er det?
Forloren hare, quesadilla og salade niçoise.
- Jeg elsker salade niçoise. - Gør du?
- Bare kom ind. - Fedt.
- Dr. Mumford. - Dr. Delblanco, rart at se Dem igen.
Det er dr. Scheeler, byens anden psykolog.
Jeg har hørt meget godt om Dem.
De lod aldrig høre fra Dem. Jeg ringede og foreslog middag.
- En slags kollegial velkomst. - Undskyld. Det må vi gøre.
- Hvornår? - Jeg kigger i min kalender.
- Hvad med frokost? - Nu...?
Dødsskræk som følge af en opvækst med en fraværende mor, -
- men ingen undgår angst for døden. Den er ormen i kernen.
Og uanset om vi prøver at glemme vores dødelighed, -
- så "griner dødningehovedet ved banketten".
- Altså, det er dig, vi skal tale om. - Skal vi?
Det, Ernest mener, tror jeg nok, -
- er, at vi er interesseret i anden metodik, anden træning.
Vi lærer af hinanden. Jeg har lært så meget af Ernest... Dr. Delblanco.
Og jeg af Phyllis.
Hvem leder institutionen på Kentucky University?
Min mentor var en fantastisk lærer, Benton Mandelbaum.
Han døde tragisk, da en udsigtspavillon styrtede ned.
Var du i praktik på en institution i det område?
Adskillige. Studievejlederen syntes, vi skulle prøve flere miljøer.
Hospitaler, fængsler...
En tid sad jeg i et indkøbscenter ved siden af yoghurten.
- Interessant... Hvad hed han? - Dorothy Fowler. Fantastisk kvinde.
Hun døde sidste år i en togulykke. Det forbandede jernbaneselskab.
Jeg læste østpå, på Cornell.
Og uanset hvad folk siger, er der regionale forskelle.
Kvalifikationsprøven var svær her, synes jeg.
Ja, den var hård. Men det er godt. Det holder kvaksalverne væk.
- Hvem var din eksaminator? - Wallace Franklin fra Greensburg.
- Det var forfærdeligt. - Drageflyvning burde forbydes.
Vi er interesseret i ny metoder. Hvordan beskriver du din behandling?
Ja, din personlige behandlingsmetode.
Jeg har ingen. Jeg lader for det meste bare som om.
Jeg tror, at de fleste problemer er uløselige. De ligger for dybt.
Jeg kan bare se og lytte meget opmærksomt -
- og prøve at få et glimt af det hemmelige liv, alle har.
Hvis jeg får en fornemmelse af det, kan jeg måske hjælpe dem lidt.
Javel.
- Skænderiet betød ingenting. - Jeg vil bare vide, hvad det var om.
Jeg havde bestilt "De 100 bedste bøger, der er skrevet".
Det var alle de store forfattere: Shakespeare, Dickens, Moby Dick...
- 100 bøger, Althea...? - Det havde intet med det at gøre.
Vi skændtes søndag. Han tog på arbejde mandag og blev i byen, -
- men torsdag kom han ikke hjem. Han ringede først om lørdagen.
- Du må have været urolig. - Det er sket før.
Jeg er chokeret over, hvor lidt jeg føler. Jeg forstår det ikke.
Jeg bryder nok snart helt sammen. Tror du ikke?
- Det er tvivlsomt. Hvad sagde han? - At han ikke kom tilbage.
Ved du, hvad jeg fortryder mest?
At jeg tillod, at børnene fik hans efternavn.
Han er en "anskaffer". Han kan lide at anskaffe sig ting.
Har det noget med mit problem at gøre? At jeg bestiller ting.
Som om jeg prøvede at overgå ham.
Hvis jeg bare var en nyanskaffelse, som han mistede interessen for...
Nej, det er for enkelt. Desuden kan jeg lide det.
I morges bestilte jeg et ostebræt i marmor fra Horchowkollektionen.
Du ved, hvordan nogle svin ser på en kvinde med problemer og siger:
"Hun trænger til at blive gennembollet." Det er ikke helt løgn.
Jeremy var ikke stærk i den afdeling...
Hvad forskel gør det nu?
Hvorfor føler jeg mig så opstemt?
Prøver jeg at fornægte det hele?
Ved du, hvordan det her føles? Jeg må have det ud.
I skolen, når jeg sad i klassen, var mit højeste ønske -
- at få et gangkort.
Jeg nød at gå frit omkring på skolen, når de andre var lukket inde.
Det er sådan, jeg føler mig nu.
Som om jeg har fået et gigantisk gangkort for en hel dag.
Gud... Der bliver pludselig så varmt herinde...
Vi ses næste gang. Til den tid er jeg nok helt fortvivlet.
- Gå ud ad bagvejen, hvis du vil. - Det er ingen skam at gå til terapi.
Goddag, mr. Follett.
Held og lykke med terapien.
Tak, Jennifer, nu overtager jeg ham.
Jeg er glad for, du kom.
- Jeg har aldrig vist nogen det her. - Jeg er beæret.
Det er bare mig, Dino.
- Jeg har brug for et råd. - Vil du have råd af mig?
Fedt nok.
Jeg håber ikke, det, du får at se, får dig til at tabe tilliden til mig.
Lidt uhyggeligt, ikke?
Synes du, det er helt modbydeligt?
- Visioner kan være en byrde. - Virker det ikke lidt perverst?
Nogen måtte finde på det før eller senere.
Kan vi ikke gå et sted hen, hvor vi kan være i fred?
- Men ikke mig. Jeg opgiver det. - Skip, du er fantastisk.
Det er din skyld. De sidste to døgn har jeg helt mistet interessen.
- Hvad har jeg gjort? - Lily...
Det er fantastisk. Du og Lily?
Hun ved det ikke endnu. Lige nu er det kun mig, der er forelsket.
Men jeg er virkelig forelsket. Hvad kan jeg gøre for dig, Doc?
Undskyld...
- Jeg lytter. - Skip...
Du ved nok, at det er helt uetisk -
- for en psykolog at have et forhold til en patient.
- Det virker rimeligt. - Ja, det gør det.
Er du blevet forelsket i en af dine patienter?
Det er vel ikke mig?
Nej, det er ikke dig, men jeg kan vældig godt lide dig.
Hvad med det her: Du er jo ingen rigtig psykolog.
Men det hjælper nok ikke. Det er noget rod.
Praktisk, at alle, der kender ham, er afgået ved en eksotisk død.
- De var ikke alle så eksotiske. - De er døde. Det er mærkeligt.
Men det er muligt. Og hans kvalifikationsprøve er i orden.
Det er let for enhver at trænge ind i en computer og skrive nogle tal.
Han har måske slet ingen eksamen.
- Det er ikke så let. - Doktor...
Du lader til at have slugt hans historie med hud og hår.
Du virker lidt for positiv over for ham. Har jeg overset noget?
Vi har ingen grund til at mistro ham. Skal vi lytte til Lionel?
- Undskyld, at jeg råbte ad dig. - Nej, det er mig, der bør undskylde.
Du må undskylde, at jeg har spildt din tid -
- med den slags...
Hold nu op. Han er et rent barn. Jeg kunne være hans...
hans storesøster.
- Dr. Mumford... Kom ind. - Hej, mr. Crisp. Er Sophie hjemme?
Træet er ikke så ensartet her som ved nogle stævner...
- Havde I en aftale? - Nej, jeg fik bare en indskydelse.
Se, hvem der er her.
- De har mødt Sophies mor. - Vi har mødt hinanden.
- Og det er vores søn Ben. - Det er mig en ære, doktor. Sid ned.
Jeg har ikke rigtigt tid. Er Sophie her?
Jeg insisterer. Jeg har set frem til at møde Dem.
Sophie er her ikke.
En ven kom og tog hende med ud til middag.
- En ven...? - Hun er livet op takket være Dem.
- Hvad vil De? - Der er noget, vi må tale om.
- Hvad? Vi har ret til at vide det. - Nej, vi har ikke.
Hold mund, Ben.
- Er det noget, vi bør vide? - Ja, jeg burde fortælle Dem om det.
- Jeg kan ikke behandle Sophie mere. - Endelig lidt sund fornuft.
- Hvad mener De? - Det ved De vist.
- Sig, hvad De mener. - Gå ad helvede til. Det er nonsens.
- Hold op nu, siger jeg. - Det siger du til mig? Den er god.
- Jeg må hellere gå. - Hvorfor kan De ikke se Sophie?
- Behandlingen hjælper jo. - Problemet er...
De er et stort bluffnummer. De aner ikke, hvad hun fejler.
- De er noget for Dem selv. - Skrid med dig, kvaksalver.
Doktor, hvad er der galt med hende?
Ingenting, vil jeg tro.
- Hvor tog ham vennen hende hen? - Det er en hun... Roxy.
- Jeg tror, de tog til The Lantern. - Nå, Roxy... Glimrende.
Hej, er mr. Follett her?
- Hvad er det? - En idé, jeg har fået.
Skal jeg åbne den nu?
- Jeg ved ikke, om det hjælper. - Hvad skal det kunne gøre?
Der er en slags billeder, som forfølger dig.
- Hvad jeg ikke er enig i. - Men du kom til mig.
Billederne blev indprentet i din hjerne, da du var ung.
Hvis vi kan placere fantasierne, kan du måske slippe af med dem.
- Vi skal prøve et eksperiment. - Og eksperimentet er herinde?
Det er nok ingen god idé. Jeg er ikke kvalificeret til det her.
- Lad os glemme det hele. - Jeg vil vide, hvad det er.
Det får sikkert ingen indvirkning. Jeg skammer mig over at have...
Jeg er enig i, at du ikke ved, hvad du taler om. Det har jeg altid sagt.
Og et kik på den forsvundne skat, eller hvad det er, gør ingen forskel.
Hvis du tror, du får lov at gå uden at vise mig, hvad der er i kassen, -
- så ved du ikke meget om Henry A. Follett.
- Mr. Follett... - Kan det ikke vente fem minutter?
Det er hende, sir. Jeg skulle hente Dem, når hun kom med sin recept.
Jeg er ked af det, men jeg må...
Jeg påskønner, hvad du prøver på...
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal takke dig.
Vi ses...
Hvornår det nu er.
Hej, Henry. Kald mig bare Althea.
Lad mig fortælle lidt om recepten.
Da vi gik i gymnasiet, gik fyrene og pigerne herop.
- Jeg nød solnedgangen. - Også jeg. Begge dele.
- Hvorfor kom du hjem til os? - Jeg mente, jeg havde noget at sige.
- Min bror sagde, du ville holde op. - Det kan man godt sige.
Men min mor er så strid, at du ikke nænnede at forlade mig.
Hun fik mig til at skønne på din far. Han er min ny helt.
Han var faktisk en helt.
Da han arbejdede ved kystvagten, reddede han tre personers liv.
Jeg ved, hvorfor du vil holde op med at se mig.
Du føler dig som en bedrager, som om du ikke ved, hvad du laver.
Vi føler alle indimellem, at vi ikke er det, vi burde være.
Men jeg må sige dig, dr. Mumford...
Du har hjulpet mig enormt meget.
Du er så god med mennesker, så klartskuende. Du ser mig klart.
Du har fået mig til at indse, hvor forfærdelig min mor er.
- Er det godt...? - Ja. Og min eksmand.
Han accepterede mig aldrig rigtigt, og nu ser jeg, hvilken skid han er.
Du er chokerende ærlig. Det er det, der gør dig så fantastisk.
Ingen mand har behandlet mig sådan. Jeg føler, at du lytter til mig.
Det her er lidt pinligt, men jeg kan være helt åben over for dig.
Takket være den her terapi -
- ved jeg, hvad jeg leder efter. Jeg må finde en mand som dig.
En, der ikke er min psykolog, selvfølgelig.
Og jeg vil sgu gøre det. Du har givet mig selvtilliden.
Sophie, det gør mig meget glad.
Fyren er splittergal. Det sagde jeg til ham.
"Hvis du tror, at jeg vil gøre alt det for dig, er du splittergal."
- Hvad sagde han? - "Det vidste vi allerede."
- Hvad ville han have dig til? - Han bad mig holde op med at ryge.
Jeg sagde aldrig i livet, som du ser.
Så var det græs. Jeg sagde nej.
Så vil han ikke have, at jeg ser andre fyre.
Har vi måske et fast forhold?
- Du sagde nej? - Jeg sagde, jeg ville overveje det.
Og den sidste ting var helt skør. Jeg ved ikke, hvad der er med ham.
Han vil have, at jeg skal droppe ugebladene.
Jeg ved ikke, om jeg kan gøre det. Vi vil prøve noget. A.A. Eller noget.
Jeg fik ham til at opgive geværet. Ikke mere lusken rundt i skoven.
- Gik han ind på det? - Han er ynkelig, en ren hundehvalp.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg kan klare det.
Jeg har to arme og to ben, jeg har ikke brug for flere vedhæng.
Jeg må gå.
Hej, doktor. Er du ved at have fået skik på hende?
- Hvordan går det? - Helt udmærket.
Min familie er blevet 500 gange bedre.
Kom, Vanessa.
- Dr. Mumford? - Jeg så Dem ikke. De ønsker?
Mit navn er Gilroy. Jeg er fra kvalifikationsnævnet.
Det bider ikke.
Ifølge paragraf 1294, 67 B, har De ret til at vide, -
- at Deres kvalifikationer er under efterforskning.
- Vil De indenfor? - Nej, det kommer vi til senere.
- Hvad ligger der bag det her? - Det må jeg ikke sige.
Somme tider er det ren rutine, andre gange har vi fået en klage.
Under frokosten, da du sagde, at alle har et hemmeligt liv, slog det mig.
Jeg indså, at jeg ikke kunne fortsætte forholdet til dr. Scheeler.
Phyllis fik heller ikke nok ud af det.
Det begyndte som oprigtig gensidig professionel respekt, -
- men blev med tiden til gensidig tiltrækning, -
- der på en eller anden måde blev til et ret stormfuldt seksuelt forhold.
Det vil jeg ikke komme ind på i dag, men hvis vi bliver ved at ses, -
- er der visse aspekter af det, jeg godt vil komme ind på.
Guderne skal vide, at jeg har lyttet til mange saftige...
Jeg ville blot fortælle, hvor stor effekt din kommentar havde på mig.
Jeg håber bare, at den ikke vender sig mod dig selv.
Hvad mener du?
Da jeg gjorde det forbi, blev Phyllis meget ophidset -
- og mere besluttet på at følge visse mistanker op, som hun nærede.
- Hvad for mistanker? - Om dig.
Din baggrund og kvalifikationer...
Phyllis blandede dig sammen med sin vrede mod mig -
- og gik til statskvalifikationsnævnet.
Men jeg har også godt nyt.
Phyllis har besluttet at flytte, så du bliver byens eneste psykolog.
Flytter hun væk fra Mumford? Det beklager jeg.
Mine følelser er blandede, men det kan man ikke sige om min kones.
Gamle Sutters unge kone havde fået mig ud på dybt vand, -
- og nu fik jeg mit livs værste gang klø.
Hvis de kun havde været to, havde det været nemmere.
Værtinden var god til flere ting, men sygepleje var ikke en af dem.
Godt, der var en anden logerende.
Silden, der boede nedenunder ud mod gaden.
Hun var sygeplejerske.
Hun forstod sig på ting, som man ikke lærer på sygeplejerskeskolen.
Jeg er glad på dine vegne. Jeg tror, vi gør fremskridt.
Også jeg, doktor. Og du aner ikke, hvad den pakke betød for mig.
Jeg må tale med dig... doktor. Må jeg komme ind?
Selvfølgelig.
Vi har kun været her den første dag. Sådan bør en læge møde patienter.
Det havde været mere passende med et traditionelt læge-patientforhold.
- Er der noget galt, Sophie? - Ja, noget er helt galt.
- Du er oprørt. - Hvor klart set.
Du kan måske gætte, hvad jeg er oprørt over?
- Er det noget, du har hørt om mig? - Nej, det er det ikke...
- Burde jeg have hørt noget? - Fortæl, hvad der er galt.
Må jeg...?
Jeg siger det ligeud. Det er jo det, man har psykologer til.
For det første... Jeg har det meget bedre.
Jeg ved ikke, om syndromet ganske enkelt er forsvundet, -
- men jeg har det 100% bedre, end da jeg var her første gang.
Men alligevel kan jeg ikke vurdere situationen realistisk.
Eftersom jeg har det så meget bedre, hvilket er din fortjeneste, -
- kan jeg meget let tage fejl af mine følelser.
Pointen er: Jeg er ikke tabt bag af en vogn.
Jeg ved lidt om psykologi. Jeg tog tre kurser på college.
Det var bare introduktionskurser, men et koncept husker jeg klart.
- Hvad? - Overføring.
- Overføring? - Ja, og det lider jeg af.
Jeg har overført mine følelser af taknemmelighed og lettelse på dig.
Jeg har blandet dem sammen med de varme følelser, jeg nærer for dig.
Og nu lever jeg i den vildfarelse...
at jeg er forelsket i dig.
Du forstår sikkert, at jeg stiller spørgsmålstegn ved dine metoder.
Risikoen for forvirring af begreberne stiger naturligvis, -
- når vi går spadsereture i skoven og gør en masse romantiske ting.
Vi delte avisen ud sammen, for pokker.
Forstår du, at jeg er lidt oprørt -
- i betragtning af, at den kærlighed, jeg føler, er ren indbildning -
- og bare et ynkeligt tilfælde af... overføring?
Ja.
Du burde nok tænke lidt over, hvordan du vil fikse det her.
Og når du ved det, så lad høre fra dig.
- Du må ikke blive vred på Skip. - Har han fortalt det?
Vi havde aldrig fundet sammen uden din hjælp.
- I ville have mødtes i et brusebad. - Må jeg give dig noget?
Jeg har et råd til dig. Gør det svære.
- Er det det hele? - Få det afklaret, hvad der end sker.
Jeg ender måske i fængsel.
Det er hårdt. Jeg føler virkelig med dig.
- Men Skip siger, du er forelsket. - Ja.
Så er det det værd.
Jeg fortæller hende det i aften.
I aftenens "Uløste mysterier":
En række iagttagelser fik Arizona til at tale om ufoer og rumvæsner.
Lfølge militæret var det granater, men øjenvidner er ikke enige.
Sharon Kinney vidste, hvad hun ville have: Sex og penge.
Men ville hun dræbe for at få den store gevinst?
Et afvænningscenter i ørkenen, der drives af munke, -
- er udgangspunktet for en mystisk forsvinden, -
- da en opdager ved skattevæsnet sporløst forsvinder.
De kan måske bidrage til at løse et af aftenens mysterier.
Ansvarlig for hemmelige operationer i skattevæsnets store maskineri...
Men presset blev måske for stort.
Trods en strålende fremtid som opdager-
- endte han i en nedadgående spiral af stofmisbrug.
Vi havde ikke megen kontakt, -
- men han var utilfreds med livet. Han kom i dårligt selskab.
Hans tidligere partner arbejder nu som politimand i Pennsylvania.
Han var besat. Han kunne ikke altid trække grænsen, -
- men jeg ville have lagt min kone... mit liv i hans hænder.
Begge dele, faktisk. Men jeg var ikke forbavset, da han forsvandt.
Var han en modig tjenestemand eller en stofmisbruger?
Hans sidste kendte opholdssted var her i Arizonaørkenen, -
- hvor munkene tog sig af ham.
Vi taler ikke om gæster, men jeg kan sige det her om vores orden:
Vi mener, at alle har ret til at starte forfra.
Alle fortjener en chance mere.
Det var måske den chance, den reformerede pilgrim tog -
- en oktoberdag, da han forsvandt for aldrig at lade høre fra sig.
Jeg vil gerne vide, om han lever.
I så fald håberjeg, han er lykkelig, og at hans nye liv er...
Jeg håber, han har fundet, hvad han søgte.
Hvis De ved noget om denne mand, eller hvor han findes, -
- så kontakt det lokale politi eller sheriffen i Cochise County.
Nej, se, hvem der er her... Hvem, egentlig?
- Må jeg tale med Sophie? - Nej, jeg ved ikke, hvem du er.
Jeg gennemskuede dig straks, din bedrager.
Jeg ved, hvad du er ude efter. Jeg vidste det dengang og ved det nu.
- Hvad er jeg ude efter, mrs. Crisp? - Sophie. Du er ude efter min datter.
- Det må jeg give Dem ret i. - Det kan du godt glemme.
- Du er i knibe. - Mor.
Gå med dig.
- Du så nok programmet? - Hvilket program?
En del af det. Vi så "Skadestuen", indtil der var en, der ringede.
Du forstod nok det væsentlige.
- Forstår du graden af dit forræderi? - Ja.
- Hvor misbrugt jeg føler mig? - Det er du ikke alene om.
- Føler du dig misbrugt? - Nej, alle mine andre patienter.
- Jeg kan næsten lugte tjære og fjer. - Det fortjener du.
Jeg burde være vred.
- Jeg er vred. - Men...?
Ingenting. Jeg er skide rasende. Det var utilgiveligt.
Jeg ved det godt. Tro mig.
Tænk bare over en ting, før du affærdiger mig.
- Vil du tænke over det? - Måske. Jeg er i dårligt humør.
Jeg elsker dig mere, end jeg har elsket noget andet hele mit liv.
Jeg vil tilbringe resten af mit liv med dig, mit rigtige liv, -
- men jeg ved ikke, om du føler det samme.
Det gør jeg vist.
- Men først må du fortælle mig noget. - Hvad som helst.
Hvad hedder du?
Vil den anklagede rejse sig? Sæt dig ned, Lionel.
Forstår De alvoren af den forbrydelse, De er sigtet for?
Hvor lumpent det er at trænge ind i menneskers inderste tanker -
- og hemmelige liv?
Mennesker, der kom til Dem i den tro, at De ved, hvad De gør, -
- og er den, De siger, De er.
Mange af Deres "patienter" er trådt frem -
- og har prist Dem og Deres dygtighed.
Det betyder ikke det mindste for mig, forstår De det?
Jeg er frustreret over, at den maksimale straf her i staten -
- kun er et halvt års fængsel og en bøde på højst 2000 dollars.
Det gør mig ondt, fru dommer... at De er frustreret.
- Udviser De foragt for retten? - Nej...
Jeg udtrykte bare forståelse. Undskyld.
De har måske forståelse for det her: Den maksimale bøde.
Tre måneders fængsel og tre måneders husarrest.
Afsoningen begynder omgående i Orchard Valley-fængslet.
Retten er hævet.
- Det er et rent luksushotel. - Tak for hjælpen, Lionel.
- Tillykke, Doc. - Jeg får ham ud efter den halve tid.
- De var imponerende. - Der var aldrig nogen tvivl...
- Du slap billigt. - Venter du på mig?
- Det er jo kun et spørgsmål om uger. - Er du her så?
Jeg har ikke energi til at stikke af så hurtigt.
Gør dig det bekvemt. Vi har tre timers kørsel foran os.
- Du er psykolog, ikke? - Nej, ikke rigtigt.
- Men du arbejder med terapi. - Ikke mere.
Men du har hjulpet nogle folk her i byen.
Jeg er ikke sikker. Men det er slut nu.
Min kone og jeg har lidt af et problem.
Har du noget imod, at jeg fortæller om det?
Lad mig høre.
Ripped by: SkyFury